'Marcus Malone'
Hvorfor sagde du det ikke, Mark? Stoler du ikke på mig?
Det burde jeg have gjort. - Ja, det burde du.
Jeg kunne ikke få det sagt. - Efter det, vi delte?
Det var ikke min mening at narre dig. Jeg ville fortælle dig det.
Ville du? - Ja.
Ved du, hvad der er mærkeligt?
Du er vokset op her. Måske har vi været naboer.
Eller måske har vi set hinanden. - Jeg ved det godt.
Og nu er du den her nye person, Mark Muir.
På overfladen.
Men jeg var nødt til det, for ellers...
For ellers hvad? - Kunne jeg ikke være kommet tilbage.
Marcus Malone kunne aldrig være kommet tilbage.
Han kunne aldrig have fået en fremtid i Belfast.
Det fik han. - Ja, med tiden fik han det.
Hvem er han så nu?
De siger vanvittige ting om dig, Mark.
Om hende pigen... At hun døde, og at du forlod hende.
Nej, nej, nej...
Inden jeg forlod Belfast, var jeg forelsket.
Lad mig tale ud.
Hun hed Siobhàn Doyle.
Det er dernede.
Aftensmaden er klar. - Tys! Kom så.
Der er masser af plads dernede. - Tak, Peadar.
Kom så, gutter.
Værsgo, min dreng. - Dejligt. Tak.
Hvem skal du tale med i dag? - Mackie's.
Tænk, at jeg overhovedet gider. - Du har da en chance.
De har en del katolikker ansat. - Næppe fyrede folk uden anbefalinger.
Det er sgu urimeligt. Den sjover til Hatton var selv ude om det!
Selvfølgelig var han det. Men det er mig, der står uden arbejde.
Jeg må lære at styre mig. - Jeg burde give ham en med kobenet.
Det er sådan, man ordner hans slags. - Nej. Vi skal kæmpe ligesom Walter.
Med vores hoveder, ikke vores næver. Vi skal bekæmpe dem med værdighed.
De vinder alligevel altid. - Hvad skal vi gøre ved det?
Hvad med parlamentet?
Hvad med det? - Jeg synes, du skal stille op.
Du laver ikke sjov, vel? - Nej. Jeg lå og tænkte på det i nat.
Er du blevet skør? - Nej. Du er Walter Hills svoger.
Du er fagforeningsmand, du har vundet en strejke. Du er den, Labour behøver.
Jeg ville sgu gøre det selv, hvis de gav kvinder en chance.
Tænk over det, ikke?
Patterson fik bolden, bang, op i målhjørnet...
Det passer!
Godmorgen, gutter. Så er vi sammen igen. Dav, Jimmy.
Nå, Jack. Lærte du noget på Olympic? - Måske.
Jeg tog ham under vingen, Michael. - Så kan han da slet ingenting nu.
Der har vi jo Arthur McAllister.
Hvordan går det? - Strålende.
Er du klar til at tage fra, Arthur? - Det er på høje tid.
Se, hvad der sker, når jeg er væk. Havarier og konflikt.
Det var det sidste. Godt, vi slap af med ham.
Som mange af Dem ved, har dr. Mark Muir...
Malone.
...forladt værftet.
Vi bør ikke lade os distrahere af sladder eller grundløse gætterier.
Det er unødvendigt, og vi har ikke tid til det.
Olympic sejlede i morges.
Mr. Morgan kommer i dag for at drøfte efterforskningen af ulykken med os.
Nu kan vi, gud være lovet, vende vores fulde opmærksomhed mod Titanic.
Tiden iler, og som vi alle ved, er vores tidsfrister nært forestående.
Bliver bemandingen atter normal nu? - Absolut.
Alle mand skal arbejde på Titanic fra nu af.
Jeg har endda fået lov til at beholde en stor del af den løse arbejdskraft.
Den vil give arbejdsstyrken et tiltrængt løft.
Det betyder overtid i budgettet. - Det tager vi bagefter, Grey.
Fremad, mine herrer.
Beklager, at jeg ikke kan være mere opmuntrende.
Det beklager jeg også. - De har ingen rettigheder som fader.
Jeg har ingen juridisk mulighed for at få fat i oplysningerne.
Jeg er klar overteknikaliteterne. Men De må da kunne bruge fantasien?
Jeg kan kun fastslå juraen. - Så må jeg tage andre midler i brug.
Det står Dem frit for. Men jeg er bange for, at det vil være forgæves.
De burde nok hellere forlige Dem med skæbnen og acceptere situationen.
Det er ikke magelighed, jeg leder efter, det er min datter.
Vi overvejer at anbringe en parisisk café her uden for den store spisesal.
Det er en bedre udnyttelse af pladsen end en restaurationspromenade.
Ja... God idé.
Hvad er der, onkel?
Thomas, jeg har tænkt mig at støtte den liberale kandidat med liv og sjæl.
Jeg ville sgu selv stille op, hvis ikke jeg sad i det forbandede Overhus.
Jeg kender det blik, Thomas.
Hvad har jeg nu gjort galt? - Ikke noget.
Men burde du gøre dine holdninger så synlige?
Jeg kan ikke sige, hvor stærkt jeg går ind for selvstyre.
Jeg ved det godt. - Det bliver et tæt løb.
Frygtelig tæt i den her provins.
Men historien viser jo, at et folk skal regere sig selv.
Jeg tror oprigtig talt, at provinsens fremtid hviler på dette valg.
Jeg er enig, men på godt og ondt. Spørgsmålet skaber strid og splid.
Man skal følge sin samvittighed.
Onkel...
Du står i spidsen for dette værft.
Lige nu er du den upartiske leder for alle dets mænd.
Det kunne blive katastrofalt, hvis du blev et billede på splittelse.
Jeg har jo altid dig, Thomas, til at bremse mig, hvis jeg går for langt.
Far?
Sønnike.
Nå... Skal du ikke sige: "Sagde jeg det ikke nok?"
Det var kun et spørgsmål om tid.
Men du må være desperat. - Hvorfor siger du det?
Er jeg den eneste, du kan drukne dine sorger med?
Nej, du er ikke den eneste.
Men du er den bedste.
Jeg vidste, du ville ende med at tænke som mig. Michael, to krus øl.
Min søn giver.
Er Olympic for stor til at sejle? - Vores undersøgelse er næsten færdig.
Det håber jeg. Vi skal have svar parat ved en eventuel ekstern undersøgelse.
Hvis inkompetence er det her? Vores? Flådens?
Vi har foræret Cunard sejren på et sølvfad.
Det må ikke hedde sig, -
at skibe i Olympic-klassen er for store til at styre.
Folk skal tænke: "Skibet sank ikke!" - Jeg går i gang med historien.
Hun skal have al mulig hjælp. - Naturligvis.
Jeg vil tale med ham metallurgen, Muir, om den skade, der er sket.
Hvad er der i vejen?
Desværre er dr. Muir ikke længere ansat hos os.
Sagde han op? - Nej.
Han blev bedt om at gå. - Hvad havde han gjort?
Bestyrelsen afskedigede ham af religiøse årsager. Et lokalt problem.
Religiøse årsager. Hvor er det synd. Han havde evner og karakterfasthed.
Jeg sætter karakterfasthed højere end noget andet hos et menneske.
Jeg vil tale med ham. Det er trods alt et skib, vi bygger, ikke en katedral.
Han er altså et mysterium, din dr. Muir.
Du tog fejl med hensyn til hans fortid og hans religion.
Han løj stadig for dig. - Du forsvarede ham.
Jeg smed blæk i fjæset på mr. Hatton, fordi han fornærmede katolikkerne.
Det var faktisk en god fornemmelse. - Jeg forstår det ikke.
Han blev opdaget. Det gør ham ikke til en af os.
Det er det her sted, ikke ham. Under du mig ikke at være glad?
Selvfølgelig gør jeg det. Men han forlod Siobhàn Doyle.
Han vidste ikke, at hun var gravid. - I guder, kvinde, vågn dog op!
Undskyld.
Jeg havde forventet det her. Men ikke fra dig.
Hvad pokker laver De? Fingrene væk! - Jeg vil tale med Dem.
Jeg er blevet hjerteløst behandlet. Jeg blev fyret for et lille fejltrin.
De blev grebet i akten med en pige. - Hun ville selv, frøken.
Deres opførsel var sjofel og anstødelig.
Sjofel og anstødelig? Ja, det kender De jo alt til.
Lille sjover! - Jeg så Dem, men holdt munden lukket.
Får jeg ikke noget for det? - De får ingenting.
Bare et par guineas. - Aldrig. Jeg får Dem bortvist.
Det vil ikke være klogt, frøken. - De skal ikke true mig. Forstået?
Skyd.
Ikke dårligt.
Klar, chef... og skyd.
Lige gennem møgdyrets hjerte.
Jeg vil vide, hvorfor den tælle er forsinket. Skriv det om og kræv svar.
Hold da kæft!
Hvad fanden laver han her?
Muir, sæt Dem ned. - Jeg vil hellere stå.
Jeg er bekendt med situationen mellem Dem og dette værft.
Der er noget, jeg vil vide, som jeg har meget svært ved at finde ud af.
Hvor bekymrede vi bør være over det lille uheld i Den Engelske Kanal?
Kollisionen har vist os visse problemer i skibenes konstruktion.
Ja, det ved jeg.
Disse mikrosprækker og spændingsbrud ...
Jeg har læst alt om dem. Spørgsmålet er, hvor bekymrede bør vi være?
Det kommer an på, hvor meget De er villig til at satse.
Odds er i Deres favør mod en alvorlig kollision, men hvis den indtraf, -
kunne der komme et brud på skroget, -
så der kommer vand ind i tre-fire rum, og så synker Deres skib.
Er Deres løsning til Titanic dette dobbelte skrog?
Korrekt.
Pris?
375.000 pund, Ismay. Plus-minus.
Og en betydelig forsinkelse af søsætningen.
Vi er nødt til at gå fremad. Kan De foreslå en anden løsning?
Ja.
William, denne unge mand skal sættes på lønningslisten igen.
Min herre...
Så var der vist ikke andet.
Du har vist gjort indtryk på ham.
Jeg har nogle spørgsmål om båden. - Skibet.
Hvad? - Det er et skib, vi bygger.
Om forladelse. Et skib. Vi tales ved senere.
Mr. Hatton? - Ja, dr. Mal... Muir.
Stil mine ting tilbage på mit laboratorium.
Goddag, Michael.
Jeg leder efter dr. Muirs ejendele. Ja, han er kommet tilbage.
Godt. Det vil jeg fortælle ham. Tak.
Beklager. Deres ejendele er vist blevet forlagt.
Så find dem i en vis fart. Jeg er her efter mr. Morgans udtrykkelige ordre.
Han bliver meget misfornøjet, hvis mit arbejde bliver hindret på nogen måde.
Er det forstået? - Ja, dr. Muir. Jeg tager mig af det.
Dav.
Det overrasker mig, at du er kommet tilbage efter den behandling, du fik.
Jeg er også ret overrasket selv.
Hvorfor så?
Jeg følte mig vel overbevist om, at de havde fået en lærestreg.
Det har de ikke. - Jeg ved det godt.
Hvorfor så?
Skibet.
Der er mange problemer, der skal løses.
Er du den eneste, der kan gøre det?
Det er jeg desværre.
Der står liv på spil.
Vores gør i hvert fald. - Det ved jeg godt.
Hvad skal jeg stille op med dig?
Hvad vil du stille op med mig?
Du må aldrig lyve for mig igen.
Det gør jeg heller ikke.
Det lover jeg.
Jeg må hellere gå.
Sikken spasmager. - En rigtig spøgefugl.
Hvad er hans problem? - Mig. At han arbejderfor en katolik.
Nå, er han lidt sådan? - Meget sådan.
Skal jeg snakke med ham? - Det kommer der ikke noget ud af.
Det har du nok ret i. Jeg har det fint med hele balladen, det ved du godt.
Ja, det ved jeg. - Godt.
Du ved godt, hvor meget jeg kæmpede for at skaffe os en fagforening.
Jeg har tænkt på at stille op til parlamentet.
Dig? - Lyder det vanvittigt?
Michael vil være premierminister! - Jeg mener det alvorligt.
Skal du så til Buckingham Palace? - Klap nu i.
Det ville vel være for Labour? - Ja, overraskende nok.
Du ville da stemme på mig, ikke?
I guder. Du, af alle mennesker...
Jeg ved det ikke, Mike. Labour går jo ind for selvstyre, ikke?
Jo, men det handler om at forbedre arbejdernes kår, i fællesskab.
Det er jeg ikke så sikker på, Michael.
Nej, jeg kan ikke stemme for selvstyre.
Jeg ville lige se, hvordan det gik.
Træt af bogholderne? - Altid.
Jeg tror, jeg har noget til Dem. - Lad mig se.
Hvis vi hæver de vandtætte skodder til øverste dæk, er problemet vist løst.
Mekanisk er det let at gøre. - Men det er ikke særlig kønt.
Det opfylder mr. Morgans ønsker.
Det er nemt at udføre, sikkert og ikke dyrt.
Jeg vil forelægge det.
Tak. Jeg påskønner det. Selv i modgang fastholder De Deres vision.
Det kan ikke være let. Det er beundringsværdigt.
Tak skal De have.
Tak, Morland.
Dav, min ven. Jeg ventede dig ikke.
Jeg skal til frokost med lady Saxington, den gamle havgasse.
Katherine, jeg vil spørge dig om noget.
Jeg er lutter øren, skat.
Det er meget ubehageligt, men jeg har hørt rygter...
Om hvad? - Dig.
Så er de sikkert sande. - Om dig og den forbandede Muir.
Nå...
De er selvfølgelig vanvittige, ikke? - Selvfølgelig.
Kitty. Sig, at de er dum snak. - De er dum snak.
Sig det, som om du mener det. - Se dog at blive voksen, Ashley.
I guder! - Vil du duellere med ham ved daggry?
Herregud, du troede da ikke, jeg lagde mig uberørt på brudelinet?
På hvad?
Troede du virkelig, at jeg var ren? En uskyldig jomfru?
Nej, men... Muir!
Hvad er der galt med Muir? - Det ved du da godt.
Ashley, det er forbi. Vær nu ikke så skrækkeligt spidsborgerlig.
Jeg er din nu.
Se dog ikke sådan ud. Skal jeg bede Morland hente en opstrammer til dig?
Uden dobbeltskroget kan skibet kun gøres helt vandtæt-
ved at hæve skodderne til øverste dæk.
Thomas? - Det er et godt alternativ.
Hvis der skulle trænge vand ind, bliver det i ét rum.
Desuden er det ret nemt at lave og ikke uforholdsmæssigt dyrt.
Det lyder jo fornuftigt.
Men der er noget, der bekymrer mig.
Der kommer spærringer hele vejen langs dækket.
Skal en passager på 1. klasse bestige en smal trappe, -
gå langs en gang og ned ad trappen blot for at promenere langs dækket?
Det kommer an på Deres prioriteter.
Det drejer sig ikke om mine prioriteter.
Kunne vi få en kunstners indtryk af, hvordan de hævede skodder vil se ud?
Det sætter jeg omgående i værk. - Tak.
Vil du virkelig gå klædt sådan der? - Hvorfor ikke? Hvad er der galt?
Hvis din mor kunne se dig nu... Skal du ikke spise?
Jeg er ikke sulten. Du skal ikke vente oppe på mig, papa.
Violetta! - Papa...
Godaften, mine damer. Jeg har en tilståelse.
På søndag otte dage bliver jeg en forbryder.
Det kommer jeg ikke til at være alene om.
Jeg kommer faktisk til at være i selskab med tusinder.
Tusinder af kvinder, der alle boykotter folketællingen -
i protest over den nedværdigelse, at man nægter os retten til at stemme.
I London afholdes der en midnatsmarch rundt om Trafalgar Square.
Man planlægger arrangementer i Cardiff, Bristol, Liverpool, lpswich -
og mange andre byer.
Alle kvinder, der deltager i denne protest-
tror på én grundlæggende sandhed:
Hvis kvinder ikke tæller, så skal de heller ikke tælles!
Flot.
Godaften.
Kender jeg Dem, unge dame?
Jeg var elev på Deres akademi, lady Pirrie.
Sofia Silvestri. Jeg kan godt huske Dem.
Hvor er det dejligt at se Dem her.
Hvad bestiller De ellers? - Jeg arbejder hos Harland & Wolff.
Som kopist. - Glimrende.
Ja. Det kunne være bedre. - På hvilken måde?
Jeg ville gerne have studeret, så jeg kunne få et arbejde med større ansvar.
Men... - Det er da en fremragende idé.
Kom og besøg mig en dag.
Vi kan snakke mere om det.
Det vil jeg gøre. Tak, lady Pirrie.
Farvel.
Det var så Mark Muirs opstigning og fald og opstigning.
Det har været svært. - Du vidste, at du løb en risiko.
Det er sandt. Et bord til to, tak.
Har Titanics sirenesang så været det værd?
Tja...
Da jeg var dreng, plejede jeg at hente min far på værftet.
Da jeg kom tilbage og stod foran den samme port, -
føltes det så... trygt.
Det var underligt. - Det kan jeg godt forstå.
Min verden udgår fra den her by.
Måske hører jeg til her.
Er du forelsket? - Hvad?
Du har den der mine... - Nej.
Selvfølgelig ikke. Du vil kun have et seriøst forhold til en båd.
Skib. - Undskyld, skib.
Nå, skal vi komme til sagen? - Det må vi hellere.
Min opgave er at give den her kedelige historie et positivt skær.
Kan du fortælle mig noget opmuntrende om Olympics kollision?
Er det et mirakel, at den ikke sank? - Nej, det skyldes ingeniørarbejde.
Fortæl mig om det.
Skibets skrog er jo inddelt i vandtætte rum.
Hvis der går hul på skroget, bliver kun det ene rum oversvømmet.
Teoretisk set er skibet synkefrit.
'Synkefrit'? Det er et godt ord. - Teoretisk set, sagde jeg.
Det er genialt! - Hvad er?
Det er du, Mark. Den synkefri Mark Muir.
Papa? - Gud være lovet, du er hjemme.
Hvad er der sket? - Violetta er syg. Lægen er her.
Hvorfor? - Vent.
Klarer hun den? - Ja, det gør hun, mr. Silvestri.
Hun er sund og rask. - Jeg var så bekymret.
Hun har ikke spist noget. - Deres datter er sund og rask.
Men hun er med barn.
Hvad? - Hun skal nok klare den.
Hun skal bare have næring og hvile.
Godnat. - Tak, doktor.
Alle fabrikater behøver noget, der gør dem enestående.
Jeg har kimen til en idé, der kan gøre Titanic enestående.
Et uimodståeligt udsagn. - Er det sandt?
Jeg får brug for en illustrator. - Det kan vi sikkert arrangere.
Undskyld. - Kom bare ind, Thomas.
Miss Yaeger. - Jeg har ikke interviewet Dem endnu.
Jeg har vist ikke noget interessant at fortælle. Nye kontrakter fra Amerika.
Nu skal jeg ikke opholde Dem længere, mine herrer. På gensyn senere.
De kan ikke undgå mig ret længe, mr. Andrews.
En usædvanlig kvinde. Hun er så selvsikker og dygtig.
Det tør siges.
Jeg håber ikke, du synes, at jeg er tåbelig, -
fordi jeg ikke straks godtog Muirs idé.
Nej da. - Der er meget godt at sige om den.
Det mener jeg også. - Men jeg kender Ismay og Morgan...
De skal nok have indvendinger. - Må jeg tale ligeud?
Vi bør ikke afvise Muirs forslag. Skibet ville blive meget sikrere.
Jeg vil gøre, hvad jeg kan, Thomas. - Det ved jeg godt.
Hvad pokker har du gjort, Katherine? - Sat mange penge over styr.
Vær nu alvorlig et øjeblik! - Det er svært.
Så prøv at fordøje den her besked.
Det var Stokes. Han kom for at sige, at brylluppet er aflyst!
Sikke noget. Er det ikke en smule melodramatisk?
Pyt, der er mange fisk i havet, og få af dem er lige så blanke som Ashley.
Det er sgu ikke sjovt! Fatter du ikke, at du har vanæret familien?
Vi bliver til grin i hele byen. - Du overdriver, far.
Vel gør jeg ej. Din chance for at gøre et godt parti i Belfast er forduftet.
Men dog. Så må vi jo bare kaste et større net ud.
Nå, så det er altså din holdning. - Ja, det er det faktisk.
Er du klar over, hvad du har gjort mod mit renommé ved at ligge i med den...
Metallurg?
Ved du, hvordan det kunne skade mig politisk, hvis pressen fik nys om det?
Det gør dig bare menneskelig, far.
Vi skal snart have parlamentsvalg, og provinsens skæbne afhænger af det!
Intet må komme i vejen for et gunstigt udfald.
Jeg har savnet dig. - Det var bare et par dage.
Jamen alligevel. - De holder mig travlt beskæftiget.
Jeg ved det godt. Du har ikke talt om din datter på det seneste.
Der er ikke så meget at tale om.
Det er jeg ked af. - Det er i orden.
Jeg har tænkt over det efter det, der skete med Violetta.
Jeg ved bare ikke, hvad jeg skal gøre, Sofia.
Alle snakker om nålen i høstakken.
Jeg ved ikke engang, hvor høstakken er.
Du ved da, at hun blev født i Wicklow.
Ja, men bagefter kan hun være endt hvor som helst.
Men du ved, hvor hun blev født.
Du er...
...et geni.
Er jeg det? - Ja.
Tak.
Kom her.
Kom her. Jo, kom nu.
Din søn skal gøre det rigtige.
Conor har aldrig nogensinde gjort det rigtige.
Det skal han nu.
Jeg ved ikke engang, hvor han er, Pietro.
Jeg har ikke hørt en lyd fra ham. Han skal nok dukke op.
Vi tager os af hende.
Jeg ved godt, at det er forfærdeligt, men én ting skal du vide:
Min dreng har mange fejl, men han elsker din lille pige.
Jeg ved, at han ville ønske at gøre det rigtige overfor hende.
Jeg vil betragte det som en personlig tjeneste, -
hvis De kunne holde rygterne ude af avisen.
Jeg ved jo godt, hvad De måske har hørt.
Akkurat. Det er jo kun sladder.
I disse følsomme tider bør alt, hvad der skader vores sag -
blive behandlet yderst forsigtigt.
Helt enig.
Og hvis jeg på nogen måde kan bistå avisen -
med oplysninger, jeg måtte få om Pirrie eller de liberales sag, -
som jeg mener er til støtte for os, så skal jeg nok give dem videre.
Ja... Tak.
Mark...
Jeg vil ikke have, at vi altid skal skjule os.
Det vil jeg heller ikke.
Det betyder så meget for mig, at vi vil...
At vi vil hvad?
At vi vil det samme.
Af sted!
Løb.
Af sted.
Hvor er de?
Hvordan vidste de, vi var her? - Jeg ved det ikke.
Sig hvor de er, eller din søn dør!
Møgdyr.
Han er kun et barn!
Hvad gør vi?
De er deroppe!
Af sted.
Vi må hellere løbe.
McCann! Skal vi to ikke holde dem tilbage, så I kan nå væk?
Det er afgørende, at I kommer væk og afslutter missionen.
Men skyd og løb, ellers dør I. Held og lykke.
Lorcan, vent.
Lyt engang... Det er ikke rigtigt. - Nej. De prøver at slå os ihjel.
Det er britiske rifler, vi hører.
Det er ikke de tyske Mausere. Vores gutter skyder ikke igen.
Hvorfor ikke? - Netop.
Hvordan fandt den britiske hær os? Hvorfor vendte de om? Det er en fælde.
Af sted. Løb bag om dem.
Jeg vidste, at der var noget galt. - Du havde ret.
Skide forrædere.
Det skal de få betalt. - Ja.
Kom så.
Borgere i Belfast! Et konservativt nederlag er et nederlag for Ulster.
For alt det, vi har kært.
For vores levebrød og alt det, vi har arbejdet for.
Det vil gøre en ende på protestantismen i Irland.
London skal have klar besked: Ulster finder sig ikke i det her.
Vi finder os ganske enkelt ikke i det!
Tak.
Tak for Deres støtte.
Undskyld mig.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Jeg vil gerne efterforske alle fødsler den 26. juli 1902.
Dem alle sammen? - Ja. Dem alle sammen.
Det er dem alle sammen. - Tak.
Jeg lover jer ikke øjeblikkelige forandringer.
Men jeg lover jer at virke utrætteligt for arbejdernes rettigheder.
Lad mig minde jer om de rettigheder, I kæmpede for, for nylig.
Retten til at stå i fagforening.
Retten til ordentlige og sikre arbejdsforhold.
Retten til et bedre liv ud over den blotte subsistens.
Det var en kamp, der endte blodigt, men en kamp, der skal fortsættes.
Det kan kun ske med arbejderne forenet bag Labour partiets banner.
Hvad mener I om selvstyre? - Vi går ind for det, helt åbent.
Det samme gør Det Liberale Parti og flertallet både her og i England.
Så er du pavestyrets håndlanger. - Sæt dig dog ud over dine fordomme.
Selvstyre er pavestyre!
For retten til en løn, vi kan leve af!
Selvstyre er pavestyre! - Ordentlige, sikre arbejdsforhold.
Ligeløn uanset religion!
Hvad er det så, De virkelig har lyst til at lave, hvis De fik muligheden?
Noget med formgivning, tror jeg.
Måske lyder det fjollet, men sommetider går jeg på biblioteket-
og ser på Leonardo da Vincis værker. Ikke malerierne, men hans tegninger.
Hans maskiner. - De er jo en forskernatur.
Har De tænkt på universitetet? - Det virker ikke så realistisk.
Det er jeg ikke så sikker på.
Rektor for University College i London er en god ven af mig.
Han vil gerne have dygtige, kvindelige studerende. Jeg kunne skrive til ham.
Kunne De virkelig? - Ja, hvorfor ikke?
Vi kvinder må ikke lade os hæmme af fortidens ideer.
Hvordan skulle jeg betale? - Der findes stipendier.
Og en så flittig og dygtig ung kvinde som De kan vel forsørge sig selv.
University College er et af de eneste steder, -
hvor mænd og kvinder studerer på lige fod.
Det er en fremragende idé. - Det ville være vidunderligt.
Deres generation skylder min at få det meste ud af det, vi kæmperfor.
London ligger og venter på Dem, Sofia.
Har du haft travlt?
Det her er navnene på alle de børn, der blev født den dag.
Tak.
Jeg tror...
...at det her må være hende.
Er du sikker?
Hun er den eneste pige, der blev født i Wicklow den 26. juli.
Ailish O'Connell.
Kan du lide navnet Ailish? Hun fik det af sine forældre.
Hun tror jo, at de er hendes forældre. Tænk over det, min dreng.
Måske er hun dit afkom, men hun kender dig ikke.
Fortjener hun ikke at kende mig? - Du gør det alligevel, stædige rad.
Jeg kan ikke standse dig. Jeg siger det bare.
Jeg skal nok finde hende. - Ja, ja. Det er dit liv.
Guderne skal vide, jeg har grebet nok ind.
Jeg vil ikke blande mig. Det er bare mit faderlige instinkt.
Ja. Nu forstår jeg det vist omsider.